Odată cu venirea celui de-al doilea Război Mondial
mulți ochi din Europa ocupată priveau cu speranță, sau cu disperare
spre libertatea Americii.
Lisabona a devenit un loc major de îmbarcare.
Dar nu toată lumea putea ajunge direct în Lisabona.
Așa s-a format un șir nesfârșit de refugiați.
Din Paris spre Marsilia.
De-a lungul Mării Mediterane, până la Oran.
Apoi, cu trenul sau pe jos de-a lungul coastei africane,
până în Casablanca, în Marocul Francez.
Aici, cei mai norocoși, cu bani, influență sau noroc,
puteau obține o viză de ieșire spre Lisabona.
Din Lisabona, porneau către Lumea Nouă.
Ceilalți, așteptau în Casablanca.
Și așteptau...
așteptau...
și tot așteptau.
"Către toți ofițerii:"
"Doi curieri germani, având asupra lor documente oficiale, au fost uciși."
"Ucigașul și niște posibili complici se îndreaptă spre Casablanca."
"Opriți toate personajele dubioase si căutați documentele furate."
"Anunț important."
Îmi puteți arăta actele dvs ?
Nu le am la mine.
În acest caz, vă rugăm să ne urmați.
Cred că... Da. Le-am găsit.
Au expirat acum trei săptămâni. Vă rog să ne urmați.
Stai !
FRANȚA LIBERĂ
- Ce se întâmplă ? - Nu știu, dragă.
Scuzați-mă. N-ați auzit ?
Auzim puține și nu înțelegem mai nimic.
Doi curieri germani au fost găsiți morți în deșertul liber.
De fiecare dată adună toți refugiații, liberalii
și fetele frumoase la biroul dlui Renault, prefectul poliției.
Odată cu refugiații, toată pleava Europei a venit în Casablanca.
Unii dintre ei așteaptă o viză de ani întregi.
Vă implor, domnule ! Aveți grijă ! Fiți vigilent.
Locul acesta e plin de vulturi.
Sunt vulturi peste tot !
- Vă mulțumesc foarte mult. - Nu aveți pentru ce.
Ce tip amuzant.
Ospătar !
- Ce uituc sunt. - Ce e, dragă ?
Mi-am uitat portofelul la hotel.
Poate că mâine vom fi în avion.
La Rick Cafenea Americană
Mă bucur să vă văd, domnule maior Strasser.
Mulțumesc.
Vi-l prezint pe căpitanul Renault, prefectul poliției.
Franța liberă vă urează bun-venit !
Vă mulțumesc. Mă bucur că am venit.
Domnule maior, el e ajutorul meu, locotenentul Casselle.
- Căpitan Tonelli, din serviciul italian... - Sunteți amabil.
Clima din Casablanca vi se va părea cam caldă.
Nemții trebuie să se obișnuiască cu orice climă, din Rusia până în Sahara.
- Nu vă referiți la vreme. - Dar la ce ?
Ce s-a făcut în legătură cu crimele ?
Oamenii mei adună de două ori mai mulți suspecți decât de obicei.
- Dar știm cine e ucigașul. - Bine. L-ați arestat ?
Diseară va fi la Rick. Toată lumea vine acolo.
Am auzit vorbindu-se atât despre cafenea, cât și despre domnul Rick.
La Rick Cafenea Americană
Nimeni altcineva nu mi-a dat fiori.
Iubito, cu toate că ai greșit, eu încă te mai iubesc.
Trebuia să fii tu aceea.
Trebuia să fii tu.
Pentru ca am parul cârlionțat...
Aștept într-una.
Nu voi pleca niciodată de aici.
Voi muri în Casablanca.
Nu îmi puteți oferi mai mult, vă rog ?
Îmi pare rău, dar piața e saturată de diamante.
Se găsesc diamante peste tot. Vă ofer 2.400.
Bine.
Camioanele și oamenii așteaptă. Totul...
Vasul de pescari Santiago.
Pleacă mâine seară la ora unu. Din capătul debarcaderului.
Mulțumesc.
Vino cu 15.000 franci în numerar !
Ține minte, în numerar !
Noroc !
- Deschide, Abdul ! - Da, domnule profesor.
- Ospătar ? - Da, doamnă ?
Vrei să-l întrebi pe Rick dacă bea ceva cu noi ?
Nu bea niciodată cu clienții, doamnă. Nu l-am văzut niciodată.
De ce sunt toți proprietarii de baruri așa de snobi ?
Spune-i că am condus a doua bancă din Amsterdam.
A doua ca importanță ? Asta nu l-ar impresiona.
Bancherul celei mai mari bănci din Amsterdam e bucătar la noi.
Putem spera la un viitor.
Iar tatăl lui este hamal.
Bine !
Scuzați-mă !
Îmi pare rău, domnule. E un salon privat.
Ce tupeu ai ! Cu cine crezi... Știu că se joacă jocuri de noroc aici !
Să nu îndrăznești să mă oprești !
Ce s-a întâmplat ?
Am fost în toate sălile cu jocuri de noroc, din Honolulu la Berlin.
Dacă ai impresia că nu voi putea intra aici, te înșeli.
Scuze !
Salut !
Banii tăi sunt buni la bar.
Ce ? Știi cine sunt ?
Da. Ești un om norocos că poți bea la bar.
E jignitor ! Voi face o plângere !
Când te privește cineva, crede ca ai făcut asta toată viața.
- Cine spune că nu e așa ? - Nimeni.
- Când ai venit, m-am gândit... - La ce ?
Cine mi-a dat voie să gândesc ?
Îmi permiți ?
Îmi pare rău de cei doi curieri germani.
Au avut noroc. Ieri, erau simpli funcționari.
Azi li se aduc onoruri.
Ești foarte cinic. Iartă-mă că îți spun.
Te iert.
Vrei să bei ceva cu mine ?
Am uitat că nu bei cu... Mai vreau unul.
Nu mă poți suferi, nu ?
Dacă m-aș gândi la tine, așa ar fi.
De ce ?
Nu ești de acord cu profesia mea ?
Gândește-te la bieții refugiați care ar putrezi aici dacă nu i-aș ajuta.
Nu e prea rău. Pe căi numai de mine știute, le fac rost de vize de ieșire.
Dar pentru bani, Ugarte.
Gândește-te la cei săraci, care nu pot da cât cere Renault.
Eu le-o ofer pentru jumătate din preț. Asta mă face să fiu parazit ?
Nu mă deranjează paraziții. Mă deranjează cei care sparg piața.
După seara asta, termin cu toată afacerea.
În sfârșit, voi pleca din Casablanca.
Pe cine ai mituit pentru viză ? Pe Renault sau pe tine ?
Pe mine. Prețul meu mi se pare mai rezonabil.
Rick, privește !
Știi ce sunt astea ?
Ceva ce nici măcar tu nu ai văzut vreodată.
Sunt scrisori de tranzit semnate de generalul de Gaulle.
Nu pot fi anulate. Nici nu pot fi puse la îndoială.
O clipă.
Diseară, le voi vinde pe un preț mai mare decât aș fi visat.
Apoi, adio Casablanca !
Am mulți prieteni în Casablanca, dar pentru că mă disprețuiești,
ești singurul în care am încredere.
Vrei să mi le păstrezi tu ?
- Pentru câtă vreme ? - O oră. Poate puțin mai mult.
Nu vreau să rămână la mine peste noapte.
Nu te teme ! Te rog, ține-le la tine !
Mulțumesc. Știam că pot avea încredere în tine.
Ospătar, aștept pe cineva.
Dacă întreabă cineva de mine, sunt aici.
Rick,
sper că acum ai o impresie mai bună despre mine.
Mă duc să îmi încerc norocul la ruletă.
O clipă.
Se zvonește că acei curieri germani aveau la ei scrisori de tranzit.
Am auzit și eu asta.
- Sărmanii. - Ai dreptate, Ugarte.
Am o impresie mai bună despre tine.
- Cine are probleme ? - Noi avem probleme.
- Cât de mari ? - Prea mari.
Nu va speriați ! Încrucișați-vă degetele și bateți în lemn !
- Cine e nefericit ? - Noi suntem.
- Cât de nefericiți ? - Prea nefericiți.
Nu e de ajuns. Când sunteți supărați, bateți în lemn !
- Cât de nefericiți ? - Prea nefericiți.
Dar norocul se schimbă dacă bateți în lemn.
- Cine nu are nimic ? - Noi.
- Cine e norocos ? - Noi toți.
- Cât de norocoși ? - Foarte norocoși.
Atunci, zâmbiți ! Și încă o dată !
Hai să batem în lemn !
- Salut, Rick ! - Salut, Ferrari !
Cum merge la Papagalul Albastru ?
- Bine. Vreau să-ți cumpăr cafeneaua. - Nu e de vânzare.
- Nu mi-ai auzit oferta. - Nu contează. Nu e de vânzare.
- Ce vrei în schimbul lui Sam ? - Nu fac comerț cu oameni.
Sunt marfa cea mai populară în Casablanca.
Numai cu refugiații putem face o avere pe piața neagră.
Tu vezi-ți de afacerile tale și lasă-mă pe mine cu ale mele.
Hai să-l întrebăm pe Sam ! Poate el vrea o schimbare.
Hai să-l întrebăm !
Când o să înțelegi că în lumea asta izolarea nu e o politică bună ?
Ferrari vrea să lucrezi pentru el la Papagalul Albastru.
Îmi place aici.
- Îți dă de două ori mai mult. - Nu am timp să cheltuiesc.
Îmi pare rău.
Din colecția șefului. Yvonne, te iubesc.
Taci !
Bine, o să tac pentru tine. Te iubesc, Yvonne.
Domnule Rick.
Niște nemți mi-au dat cecul ăsta. E bun ?
Unde ai fost aseară ?
E mult de atunci. Nu mai țin minte.
- Ne vedem diseară ? - Nu-mi fac planuri pe termen lung.
Mai dă-mi unul !
- A băut destul. - Nu îl asculta. Umple-l !
Pe tine te iubesc Yvonne, dar el îmi dă banii.
- M-am săturat să... - Sascha, cheamă un taxi !
- Îți aduc haina. - La mâna de pe mine !
Te duci acasă. Ai băut prea mult.
Taxi !
Cine te crezi, de mă împingi așa ?
Ce proastă am fost că m-am îndrăgostit de tine.
- Du-te cu ea ! Vezi să ajungă acasă ! - Da, șefule.
Vii înapoi !
Da, șefule.
- Salut, Rick ! - Salut, Louis !
Ce extravagant ești. Gonești o femeie în starea asta.
Într-o zi, s-ar putea să se împuțineze.
Cred că o să îi fac o vizită lui Yvonne. Poate o conving să repetăm.
Când e vorba de femei, ești un adevărat democrat.
Dacă pune o vorbă bună, italienii vor obține o victorie mare.
Avionul spre Lisabona.
Ai vrea să fii și tu în el ?
De ce ? Ce e în Lisabona ?
Vaporul spre America.
Mă întreb de ce nu vrei să te întorci în America.
Ai fugit cu banii bisericii sau cu soția unui senator ?
Îmi place să cred că ai ucis un om. E romantismul din mine.
E ceva între toate trei.
Ce te-a adus în Casablanca ?
Sănătatea. Am venit aici pentru apa termală.
Ce apă ? Suntem în deșert.
Am fost prost informat.
Scuză-mă, Rick.
Un domn a câștigat 20.000 de franci
iar casierului îi mai trebuie bani.
- Îi aduc din seif. - Sunt supărat. Știți...
Lasă, Emil. Cu toții facem greșeli.
Îmi pare foarte rău.
În seara asta vom avea un spectacol. Va fi arestat cineva în cafeneaua ta.
- Iar ? - Nu e o arestare oarecare.
E vorba de o crimă.
Dacă te gândești să îl avertizezi, n-o face. Nu poate scăpa.
- Nu-mi risc pielea pentru nimeni. - E o politică foarte bună.
Îl puteam aresta la Papagalul Albastru.
Din respect pentru tine, am organizat totul aici.
Îi va amuza pe clienții tăi.
Avem destule amuzamente.
Avem un oaspete de vază. Maiorul Strasser, cel de-al Treilea Reich.
Vrem să fie aici când facem arestarea, ca să vadă ce eficienți suntem.
Înțeleg. Ce caută Strasser aici ?
N-a venit aici ca să-i faci tu o demonstrație de eficiență.
- Poate că nu. - Poftim.
- Nu se va mai repeta. - Nu-i nimic.
Te frământă ceva, Louis. De ce nu îmi spui ?
Ce spirit de observație ai.
Voiam să îți dau un sfat.
Da ?
- Bei un brandy ? - Mulțumesc.
Știm că aici se vând vize de ieșire, dar tu nu ai vândut niciodată.
De aceea ți-am lăsat cafeneaua deschisă.
Credeam că e din cauză că te las să câștigi la ruletă.
Acesta e al doilea motiv.
A sosit un om, în drum spre America.
Îi va oferi o avere celui care îi va aduce o viză.
- Cum se numește ? - Victor Laszlo.
Victor Laszlo ?
E prima oară când te văd uimit.
A reușit să uimească jumătate din lume.
Datoria mea e să am grijă să nu uimească și cealaltă jumătate.
Rick, Laszlo nu trebuie să ajungă în America. Va rămâne în Casablanca.
Va fi interesant să vedem cum va reuși.
Ce să reușească ?
Să fugă.
- Dar ți-am spus... - Încetează !
A evadat dintr-un lagăr de concentrare. Naziștii l-au urmărit prin toată Europa.
Acesta va fi capătul drumului.
- Pariem pe 20.000 de franci că nu e așa. - Vorbești serios ?
Tocmai am dat 20. Aș vrea să îi recuperez.
Mai bine zece. Sunt un sărman funcționar corupt.
- Bine. - S-a făcut.
Oricât ar fi de inteligent, tot are nevoie de o viză. De fapt, de două.
- De ce ? - Călătorește cu o doamnă.
- Va lua numai una. - Nu cred. Am văzut-o.
Dacă n-a lăsat-o în Marsilia sau în Oran,
n-o va lăsa nici în Casablanca.
Poate că nu e așa de romantic ca tine.
Nu contează. El nu va primi viză de ieșire.
Ce te face să crezi că l-aș ajuta pe Laszlo să fugă ?
Pentru că, bănuiesc că sub carapacea asta de cinism,
se ascunde un sentimental.
Râzi cât vrei. Îți cunosc antecedentele.
Să îți amintesc două dintre ele.
În 1935, ai transportat arme în Etiopia.
În 1936, ai luptat în Spania de partea loialiștilor.
Am primit bani frumoși de fiecare dată.
Învingătorii te-ar fi plătit și mai bine.
Se poate.
Văd că ești hotărât să îl oprești pe Laszlo aici.
Am ordinele mele.
Înțeleg. Te obligă Gestapo-ul.
Supraestimezi influența Gestapo-ului.
Nu mă bag în treaba lor, iar ei nu se bagă în treaba mea.
În Casablanca, sunt stăpân pe soarta mea.
- Sunt... - Maiorul Strasser e aici, dle.
- Ce spuneai ? - Scuză-mă !
Carl, oferă-i o masă bună dlui maior, aproape de doamne.
I-am dat-o deja pe cea mai bună, știind că e german și că o accepta oricum.
Acționați în liniște. Câte doi paznici la fiecare ușă.
- Totul e pregătit, domnule. - Dați-i drumul !
- Bună seara, domnilor. - Bună seara, domnule căpitan.
- Stați cu noi ? - Mulțumesc.
Mă bucur că vă aflați aici.
Șampanie și caviar.
Vă recomand Veuve Clicquot, din '26. E un vin franțuzesc bun.
Bine, domnule.
- E un club foarte interesant. - Mai ales în seara asta.
Veți asista la arestarea celui care v-a ucis curierii.
Nici nu mă așteptam la altceva.
Domnule Ugarte.
- Vă rugăm să ne însoțiți. - Desigur.
Pot să îmi iau banii pe jetoane ?
Am avut noroc. Două mii, vă rog.
Două mii.
Mulțumesc.
Ajută-mă !
- Nu fi imprudent. Nu poți scăpa. - Rick, ascunde-mă ! Ajută-mă !
Fă ceva !
Rick !
Excelent, domnule căpitan.
Când mă vor aresta pe mine, sper că mă vei ajuta mai mult.
Nu îmi risc pielea pentru nimeni.
Îmi cer scuze. Am avut o mică problemă. Totul s-a terminat.
Luați loc și distrați-vă ! Foarte bine, Sam.
Acesta e maiorul Heinrich Strasser, din cel de-al Treilea Reich.
- Încântat de cunoștință. - Încântat.
Îl cunoașteți pe Herr Heinz, din cel de-al Treilea Reich.
Stați cu noi, domnule Rick.
Ne simțim onorați.
Maiorul Strasser a contribuit la reputația celui de-al Treilea Reich.
Spui "al Treilea Reich" de parcă te-ai aștepta să mai fie și altele.
Sincer, domnule maior, mă mulțumesc cu orice.
Vă supărați dacă vă pun câteva întrebări ?
- Neoficial, desigur. - Le puteți pune și oficial, dacă vreți.
- Ce naționalitate aveți ? - Sunt bețiv.
Deci Rick este un cetățean al lumii.
Dacă vă ajută cu ceva, m-am născut la New York.
Am înțeles că ați venit aici din Paris, în timpul ocupației.
Văd că nu e ceva secret.
Vă numărați printre cei care nu pot să vadă Parisul lor iubit plin de nemți.
Nu iubesc neapărat Parisul.
Ne-ați vedea în Londra ?
Întrebați-mă când ajungeți acolo !
- E diplomat ! - Dar în New York ?
Sunt zone din New York pe care nu v-aș sfătui să le invadați.
- Cine va câștiga războiul ? - Habar nu am.
Rick e neutru din toate punctele de vedere. Și asta implică
și femeile.
N-ați fost întotdeauna așa neutru.
Avem un dosar complet despre dvs.
"Richard Blaine, american. 37 de ani. Nu se poate întoarce în țară."
Motivele sunt vagi. Știm ce ați făcut în Paris
și de ce ați plecat de acolo. Nu vă temeți. Nu mai spunem nimănui.
Ochii mei sunt chiar căprui ?
Iertați-mi curiozitatea.
Ideea este că un dușman al Reich-ului a sosit în Casablanca
și îi verificăm pe toți cei care l-ar putea ajuta.
Mă interesează prea puțin dacă Laszlo stă aici sau pleacă.
Să înțeleg că nu îi simpatizați pe cei urmăriți ?
Nu prea. Privesc și din punctul de vedere al urmăritorului.
Laszlo a publicat multe minciuni în ziarele din Praga, până la invazie.
Chiar și după aceea a continuat să tipărească ziare de scandal.
Desigur, trebuie să recunoaștem că are curaj.
E inteligent. De trei ori ne-a scăpat printre degete.
În Paris, și-a continuat activitatea. Nu vom lăsa să se întâmple asta și aici.
Scuzați-mă ! Dvs vă ocupați de politică. Eu mă ocup de baruri.
Noapte bună, domnule Blaine.
Ați văzut, dle maior ? Nu aveți de ce să vă temeți din partea lui Rick.
Poate.
Da, domnule ?
- Am rezervat o masă. Sunt Victor Laszlo. - Da, domnule. Pe aici.
Două pahare de Cointreaux, vă rog.
Nu am văzut pe nimeni care să corespundă descrierii.
Victor, cred că n-ar fi bine să stăm aici.
Dacă plecăm așa de repede, atragem atenția.
Poate că e în altă parte a cafenelei.
Scuzați-mă ! Păreți un cuplu care se îndreaptă spre America.
Acest inel se vinde foarte bine acolo. Mi se rupe inima că trebuie să-l vând.
- Mulțumesc, dar eu... - Poate pentru doamna.
Inelul este unicat.
Da, mă interesează.
Bine.
Cum vă numiți ?
Berger. Sunt norvegian. La dispoziția dvs.
Ne vedem mai târziu, la bar.
Nu vrem inelul, dar vă mulțumim că ni l-ați arătat.
- E foarte ieftin. Asta e hotărârea dvs ? - Da.
- Sunteți domnul Laszlo ? - Da.
Sunt căpitanul Renault, prefectul poliției.
Ce doriți ?
Să vă urez bun venit și o ședere plăcută în Casablanca.
Nu avem prea des oaspeți de vază.
Mulțumesc. Vă rog să mă scuzați, dle căpitan.
Administrația Franceză actuală nu a fost mereu așa cordială.
V-o prezint pe dra Ilsa Lund.
Mi s-a spus că sunteți cea mai frumoasă femeie din Casablanca.
Este puțin spus.
Sunteți prea amabil.
- Vreți să vă așezați ? - Dacă îmi permiteți.
Emil, adu o sticlă din cea mai bună șampanie. Plătesc eu.
E un joc al nostru. Ei îmi fac nota de plată, iar eu o rup. Foarte convenabil.
Dle căpitan. Băiatul care cântă la pian mi se pare cunoscut.
L-am mai văzut undeva.
- Sam ? - Da.
A venit cu Rick de la Paris.
Cine e Rick ?
- Sunteți în cafeneaua lui. Este... - Ce este ?
Doamnă, este stilul de om... Dacă eram femeie
și m-aș fi aflat în preajma lui, m-aș fi îndrăgostit de el.
Dar sunt nebun că vorbesc cu o femeie frumoasă despre alt bărbat.
Scuzați-mă !
Domnule maior.
Domnișoară, domnule, vi-l prezint pe maiorul Strasser.
Încântați.
De mult aștept momentul acesta.
Scuzați-mă că nu sunt prea politicos.
Vedeți, eu sunt cehoslovac.
Ați fost. Acum sunteți supus al Reich-ului german.
N-am acceptat acest privilegiu. Mă aflu pe teritoriu francez.
Aș vrea să discutăm despre prezența dvs pe teritoriile franceze.
Nu e nici momentul și nici locul potrivit.
Atunci, vom stabili alt loc. Mâine la ora zece, în biroul prefectului.
Veniți și cu domnișoara.
Dle căpitan Renault, mă aflu în jurisdicția dvs.
Îmi ordonați să vin la biroul dvs ?
Să spunem că v-o cer. E un cuvânt mult mai plăcut.
Foarte bine.
O retragere tactică foarte inteligentă, dle maior.
- De data asta, vor să mă oprească. - Mă tem pentru tine, Victor.
Am fost și în situații mai dificile, nu-i așa ?
Trebuie să aflu ce știe Berger.
- Ai grijă. - Nu te teme, voi avea.
Domnule Berger, îmi mai puteți arăta inelul ?
Un cocktail de șampanie, vă rog.
V-am recunoscut din pozele ziarelor.
Într-un lagăr de concentrare există riscul să mai slăbești.
Am citit de cinci ori că ați fost ucis, în cinci locuri diferite.
După cum vezi, de fiecare dată a fost adevărat.
Mă bucur că te-am găsit.
Caut un om pe nume Ugarte. Trebuia să ne ajute.
Ugarte nu se mai poate ajuta nici pe el însuși.
A fost arestat pentru crimă.
A fost arestat aici, în seara asta.
Înțeleg.
Dar noi, cei încă în libertate, te vom ajuta. Suntem organizați.
În ilegalitate, ca toți ceilalți.
Mâine seară are loc o întâlnire la cafeneaua du Roi.
Dacă veniți...
Spuneți-i celui care cântă la pian să vină până la mine !
Bine, domnișoară.
- Cum merg afacerile cu bijuterii ? - Nu prea bine. Nota de plată.
Păcat că n-ai fost aici mai devreme. Ne-am distrat bine, nu ?
Da. Scuzați-mă, domnilor.
- Nota de plată. - Nu. Două șampanii, vă rog.
Da, domnule.
- Bună, Sam. - Bună ziua, dră Ilsa.
Nu mă așteptam să te mai văd.
A trecut multă vreme.
Da, dră. A trecut multă apă pe sub poduri.
- Cântă niște cântece vechi, Sam. - Bine, domnișoară.
Unde e Rick ?
Nu știu. Nu l-am văzut toată seara.
Când se întoarce ?
În seara asta nu mai vine.
S-a dus acasă.
Pleacă mereu așa devreme ?
Niciodată... Are o prietenă la Papagalul Albastru.
Se duce mereu acolo.
Sam, înainte mințeai mai bine.
Lăsați-l în pace, dră Ilsa. Îi aduceți ghinion.
Cântă-l o dată, Sam ! Pentru timpurile trecute.
Nu știu la ce vă referiți, dră Ilsa.
Cântă, Sam !
Cântă "As Time Goes By."
Nu-l mai țin minte. L-am uitat.
Îți cânt eu o bucată.
Cântă, Sam !
Trebuie să îți amintești !
Un sărut e doar un sărut.
Un oftat e doar un oftat.
Toate lucrurile fundamentale se aplică
Pe măsură ce trece timpul.
Când doi îndrăgostiți se curtează,
Își spun în continuare că se iubesc.
Pe asta te poți baza.
Orice ne-ar rezerva viitorul,
Pe măsură ce trece timpul.
Sam, parcă ți-am spus să nu cânți...
Mă întrebați de Rick. Iată-l ! Ți-o prezint pe...
- Bună, Ilsa. - Bună, Rick.
Îl cunoști pe Rick ? Atunci, poate că...
Acesta e domnul Laszlo.
- Încântat. - Asemenea.
Se vorbește mult despre Rick în Casablanca.
Despre Victor Laszlo se vorbește peste tot.
- Bei ceva cu noi ? - Rick nu...
Mulțumesc.
Ca să vezi. S-a creat un precedent. Emil ?
Foarte interesantă cafeneaua asta. Felicitări.
- Eu te felicit. - Pentru ce ?
Pentru munca ta.
Mulțumesc, îmi dau toată osteneala.
Cu toții ne-o dăm. Tu reușești.
Întreba de tine mai devreme
într-un fel care m-a făcut să fiu gelos.
Nu știam dacă nu te-ai schimbat.
- Ultima oară, ne-am văzut... - La Belle Aurore.
Îți amintești. Ce drăguț !
Era ziua în care nemții au invadat Parisul.
Nu e o zi ușor de uitat.
Îmi amintesc fiecare detaliu. Nemții erau îmbrăcați în gri. Tu, în albastru.
Da. Am ascuns rochia aceea.
Când se vor retrage nemții, o voi purta din nou.
Ai devenit chiar umană. Bănuiesc că ție trebuie să îți mulțumesc.
Ilsa, îmi pare rău, dar este târziu.
Așa este. În Casablanca, avem oră de stingere.
Nu se poate ca șeful poliției să bea peste program.
Sper că n-am stat mai mult decât trebuia.
- Nota dvs, domnule. - Fac eu cinste.
S-a mai creat un precedent. A fost o seară foarte interesantă.
Chem un taxi. Benzina e raționalizată pe timp de noapte.
- O să mai venim. - Când doriți.
- Spune-i "Noapte bună" lui Sam. - O să-i spun.
Nu e nimeni altul în lume care să cânte "As Time Goes By" ca Sam.
N-a mai cântat-o de mult.
Noapte bună.
Ce tip ciudat. Cum e ?
Nu știu nici eu, deși l-am văzut destul de mult în Paris.
- Mâine la 10, în biroul prefectului. - Vom fi acolo.
Noapte bună.
Șefule !
- Șefule ! - Da.
- Nu te culci ? - Nu acum.
Ai de gând să te culci în viitorul apropiat ?
- Te mai culci ? - Nu.
Nici mie nu îmi e somn.
Atunci, bea ceva !
- Eu nu. - Atunci, nu bea.
Hai să plecăm de aici !
Nu pot. Aștept o doamnă.
Să mergem. Aici nu poți avea decât probleme.
Știu că se va întoarce.
Vom merge toată noaptea cu mașina.
Ne îmbătăm și stăm departe până pleacă.
Taci și du-te acasă !
Nu. Rămân aici.
L-au arestat pe Ugarte și a venit ea.
Așa se întâmplă mereu. Unii vin, alții pleacă.
- Sam. - Da, șefule.
Dacă în Casablanca e decembrie 1941, ce oră o fi în New York ?
Poftim... ?
Mi-a stat ceasul.
Sunt sigur că în New York lumea doarme.
Sunt sigur că în toată America lumea doarme.
Din toate crâșmele din lumea asta mare
a venit tocmai într-a mea.
- Ce cânți ? - Un cântec de-al meu.
- Oprește-te ! Știi ce vreau să aud. - Nu știu.
L-ai cântat pentru ea. Cântă-l și pentru mine !
- Nu îmi amintesc... - Dacă ea îl suportă, îl suport și eu.
Cântă-l !
Da, șefule.
Cine ești, de fapt ? Ce ai fost înainte ?
Ce ai făcut și ce ai gândit ?
Am spus că nu punem întrebări.
Pentru că m-am uitat la tine, puștoaico.
Îți dau un franc, dacă îmi spui ce gândești.
În America, ți-ar oferi numai un penny.
Cred că numai atât valorează.
Sunt dispusă să plătesc mai mult.
Spune-mi !
Mă întrebam
de ce sunt atât de norocos și de ce te-am găsit așteptându-mă.
De ce nu e alt bărbat în viața mea ?
E simplu. A fost.
E mort.
Îmi pare rău că te-am întrebat.
Uitasem că nu trebuie să punem întrebări.
Un singur răspuns poate fi bun pentru toate întrebările noastre.
Nu îi mai poate opri nimic. Miercuri vor fi în Paris.
Se vor uita pe dosarele noastre. Nu vom mai fi în siguranță.
Eu sunt deja pe lista lor neagră.
Pe lista cu "eroii căzuți".
LA BELLE AURORE
Inimi pline de pasiune,
Gelozie și ură,
O femeie are nevoie de un bărbat,
Iar bărbatul trebuie să aibă o pereche
Pe care nu i-o poate refuza nimeni.
E aceeași poveste veche.
O luptă pentru dragoste și glorie
În care lupți sau mori.
Lumea îi acceptă pe îndrăgostiți.
Pe măsură ce trece timpul.
Henri vrea să mai bem încă trei sticle.
Preferă să ude grădina cu șampanie decât să îi lase pe nemți să o bea.
Asta ne va face să uităm că suntem sub ocupație.
Tu ai spus-o.
Pentru că m-am uitat la tine, puștoaico.
Nu prea știu germana.
E Gestapo-ul.
Spun că mâine ar trebui să fie în Paris.
Ne spun ce să facem când vor defila în fața noastră.
Lumea se prăbușește. Acum ne-am găsit să ne îndrăgostim.
Da, am ales prost momentul.
Unde erai acum zece ani ?
Acum zece ani ?
Să vedem...
Da. Îmi puneam aparat dentar. Tu unde erai ?
Îmi căutam de lucru.
A fost un foc de tun ?
Sau îmi bate inima tare ?
E divizia 77 germană. După cum sună, sunt cam la 40 de kilometri.
Se apropie cu fiecare clipă.
Poftim, bea ! Nu apucăm să le terminăm pe celelalte trei.
Nemții vor fi în curând aici. Vor veni să te caute.
Pe capul tău e o recompensă.
Am lăsat un bilet în apartament. Vor ști unde sunt.
Ce ciudat !
Știu atât de puține despre tine.
Și eu știu puține despre tine.
Dar știu că ți-ai pus aparat dentar.
Fii serios. Ești în pericol. Trebuie să pleci din Paris.
Nu, trebuie să plecăm împreună.
Da, sigur. Împreună.
Trenul de Marsilia pleacă la cinci. Vin să te iau la 4:30.
Nu de la hotel. Eu...
Am ceva de făcut în oraș, înainte să plec.
Ne vedem în gară.
Bine. La cinci fără un sfert.
Hai să ne căsătorim în Marsilia !
E prea departe ca să facem planuri.
Cred că ai dreptate.
Dar conductorul ? Nu ne poate căsători în tren ?
De ce nu ? Căpitanul unui vapor poate. Nu mi se pare normal ca...
Ce e, puștoaico ?
Te iubesc atât de mult !
Și urăsc războiul ăsta.
E o lume nebună. Orice se poate întâmpla.
Dacă n-ar trebui să pleci...
Dacă ne-ar despărți ceva,
oriunde te vor trimite
și oriunde voi fi eu, vreau să știi că...
Sărută-mă !
Sărută-mă ca și cum asta ar fi ultima oară !
Toată lumea în vagoane ! Ultimul tren pleacă în trei minute.
Ai văzut-o ?
N-o găsesc. A plecat de la hotel.
Ai primit bilețelul acesta după ce ai plecat.
Richard, nu pot veni cu tine și nici nu putem să ne mai vedem.
Nu mă întreba de ce. Crede-mă că te iubesc.
Pleacă ! Domnul să fie cu tine. Ilsa
E ultima strigare, dle Richard.
Mă auzi ?
Hai, domnule Richard. Să plecăm de aici.
Rick, trebuie să vorbim.
Am vrut să bem împreună. Poftim.
- Nu, Rick. Nu în seara asta. - Ba tocmai în seara asta.
De ce a trebuit să vii în Casablanca ? Mai sunt și alte locuri.
N-aș fi venit dacă aș fi știut că ești aici.
Crede-mă ! N-am știut.
Nu ți s-a schimbat deloc vocea. Parcă o mai aud.
"Dragă Richard, voi merge oriunde cu tine."
"- Ne suim în tren și nu ne mai oprim." - Taci, Rick !
Înțeleg ceea ce simți.
Înțelegi ce simt ?
Cât timp am stat împreună ?
- N-am numărat zilele. - Eu da.
Pe fiecare în parte.
Cel mai bine mi-o amintesc pe ultima.
Finalul neașteptat. Un tip stând pe peron, în ploaie,
cu o figură comică, pentru că fusese păcălit.
Îți pot spune o poveste, Rick ?
Are final neașteptat ?
Încă nu știu finalul.
Spune-mi-o ! Poate vei găsi un final în timp ce povestești.
E vorba despre o fată care tocmai a ajuns la Paris, din Oslo.
În casa unor prieteni,
a întâlnit un om despre care auzise vorbindu-se toată viața ei.
Un om mare, curajos.
El i-a deschis o lume minunată, plină de cunoaștere, gânduri și idealuri.
Tot ce știa ea și chiar ceea ce a devenit ea, era datorită lui.
Îl privea cu respect și îl admira
cu un sentiment care ea credea că e dragoste.
Foarte frumos.
Am mai auzit povestea asta. Am auzit multe povești la vremea mea.
Viața lor a fost însoțită de cântecul unui pian mic
care cânta în magazinul de jos.
"Domnule, am cunoscut un bărbat când eram mică." Încep toate așa.
Nici una din poveștile noastre nu este amuzantă.
Spune-mi
pentru cine m-ai părăsit ?
Pentru Laszlo, sau au mai fost și alții între timp ?
Sau nu ești genul care povestește ?
Bănuiesc că Ugarte a lăsat scrisorile de tranzit la dl Blaine.
Percheziționați imediat cafeneaua !
Dacă sunt la Rick, e prea deștept ca să vă lase să le găsiți acolo.
Îl consideri prea inteligent.
Mie mi s-a părut doar un american insipid.
Nu trebuie să îi subestimăm pe americanii insipizi.
Eram cu ei când au devenit insipizi până la Berlin, în 1918.
Cât despre Laszlo, vreau să îl supravegheați 24 de ore din 24.
S-ar putea să vă intereseze să aflați că se îndreaptă spre noi chiar acum.
Nu putem face nimic.
Sunt încântat să vă văd. Ați dormit bine ?
Eu da.
Ce ciudat. Se spune că nimeni nu doarme bine în Casablanca.
- Putem trece la treabă ? - Cu plăcere. Luați loc !
Să nu ne mai ascundem după deget. Sunteți un prizonier evadat din Reich.
Până acum, ați avut noroc și ne-ați scăpat.
Ați ajuns în Casablanca.
Datoria mea e să mă asigur că veți rămâne aici.
Problema e dacă veți reuși sau nu.
Deloc. Pe fiecare viză trebuie să fie semnătura lui Renault.
Se poate ca domnul Laszlo să primească viză ?
Mă tem că nu. Regretele mele, domnule.
Poate că o să îmi placă în Casablanca.
Și domnișoara ?
- Nu vă faceți griji pentru mine. - Doar atât vreți să ne spuneți ?
Nu vă grăbiți. Aveți tot timpul din lume.
S-ar putea să rămâneți toată viața în Casablanca.
Sau puteți pleca mâine la Lisabona. Cu o singură condiție.
Care e aceea ?
Cunoașteți conducătorii grupărilor de rezistență din Paris, din Praga,
din Bruxelles, din Amsterdam, din Oslo, din Belgrad, din Atena...
- Chiar și din Berlin. - Da, chiar și de acolo.
Dacă îmi dați numele și locul unde pot fi găsiți, veți primi viza.
Veți avea onoarea de a servi cel de-al Treilea Reich.
Timp de un an am fost într-un lagăr de concentrare german.
Am avut parte de destulă onoare.
Ne dați numele ?
Dacă nu vi le-am dat când eram în lagăr,
unde dispuneați de mai multe metode de convingere,
nu vi le voi spune nici acum.
Ce dacă îi ucideți pe toți ?
Ce dacă ne ucideți și pe noi ?
Din toate colțurile Europei, mii de oameni vor veni să ne ia locul.
Nici măcar naziștii nu pot ucide atât de repede.
Aveți reputația unui om elocvent. Acum înțeleg de ce.
Dar vă înșelați.
Spuneați că dușmanii Reich-ului pot fi înlocuiți.
Există o excepție.
Nimeni nu v-ar putea lua locul, dacă s-ar întâmpla ceva nefericit
în timp ce încercați să fugiți.
Nu veți îndrăzni să vă atingeți de mine.
Suntem în Franța liberă.
Orice violare a neutralității va avea repercursiuni asupra căpitanului.
- Cât îmi va sta în putere... - Vă mulțumesc.
Apropo, aseară ați dat de înțeles că vă interesează domnul Ugarte.
Da.
Aveți un mesaj pentru el ?
Nimic important. Pot discuta cu el acum ?
S-ar putea ca această conversație să fie destul de singuratică.
Domnul Ugarte e mort.
Scriu raportul.
Nu ne-am hotărât dacă s-a sinucis,
sau a murit încercând să evadeze.
- Ați terminat cu noi ? - Pentru moment.
O zi bună.
Următorul lor pas va fi piața neagră.
Scuzați-mă, domnule căpitan.
Mai avem o problemă cu viza.
Condu-o înăuntru !
Ne pare rău, nu putem să ne ocupăm de poliție.
- Asta e treaba dlui Ferrari. - Ferrari ?
Poate fi folositor să îl cunoști pe Ferrari.
Deține monopolul pieței negre.
Îl găsiți la Papagalul Albastru.
- PAPAGALUL ALBASTRU - Mulțumesc.
Nu fi dezamăgit.
Poate cazi la înțelegere cu căpitanul Renault.
- Salut, Ferrari ! - Bună dimineața, Rick.
Văd că a venit autobuzul. Mă duc să îmi ridic comanda.
- Nu e nici o grabă. Bea ceva ! - Nu beau niciodată dimineața.
De fiecare dată când îmi aduci tu comanda, e mai puțin.
Taxe de transport, băiete.
Stai jos !
Vreau să discutăm ceva.
M-a supărat vestea despre Ugarte.
Ești un ipocrit gras. Nu îți pare rău, așa cum nici mie nu îmi pare.
Sigur că nu.
Dar sunt supărat că a murit și că nimeni nu știe unde sunt scrisorile.
Chiar nimeni.
Dacă aș avea scrisorile, aș putea face o avere.
Și eu, deși nu mă pricep la afaceri.
Vreau să îi fac o propunere celui care le are.
Mă ocup eu de tranzacție.
Scap de scrisori și îmi asum toate riscurile, pentru un comision mic.
Și taxa de transport ?
Desigur, vor apărea și niște cheltuieli neprevăzute.
Asta e propunerea mea pentru cel care are scrisorile.
Îi spun, când vine.
Uite ce e ! Cred că tu știi unde sunt.
Ești între prieteni. Probabil că și Renault și Strasser cred același lucru.
Am venit aici pentru a le oferi ocazia să îmi răscolească casa.
Nu fii prost. Spune-mi și mie secretul ! Ai nevoie de un partener.
Scuză-mă ! Vin imediat !
- Bună dimineața. - Ferrari e dl gras, de la masă.
Nu veți găsi o comoară ca asta în tot Marocul.
Doar 700 de franci.
Te trage pe sfoară.
Nu contează. Mulțumesc.
Pentru prietenii lui Rick pot face o reducere.
Am spus 700 de franci ? Vi-l dau cu 200.
Îmi pare rău de modul în care te-am primit aseară.
Nu contează.
Pentru prietenii apropiați ai lui Rick am o ofertă specială.
O sută de franci.
Povestea ta m-a nedumerit puțin, sau poate era coniacul.
Am niște fețe de masă...
- Chiar nu mă interesează. - Vă rog, un minut.
Te-ai întors să îmi spui de ce ai fugit de mine la gară ?
Da.
Îmi poți spune acum. Sunt destul de treaz.
Nu cred că o voi face.
De ce ? N-am putut returna biletul. Am dreptul să aflu.
Aseară am văzut ce s-a întâmplat cu tine.
Lui Rick, cel pe care l-am cunoscut în Paris, îi puteam spune. Ar fi înțeles.
Dar cel care m-a privit cu atâta ură...
Curând voi pleca. Nu ne vom mai vedea niciodată.
Știam puține unul despre celălalt când eram în Paris.
Dacă rămâne așa, poate ne vom aminti de vremurile acelea, nu de Casablanca.
Nu de seara de ieri.
Ai fugit de mine pentru că știai cum va fi ?
Că mă voi ascunde de poliție ? Că voi fugi tot timpul ?
Dacă vrei, crede asta.
Nu mai fug. M-am așezat aici.
E adevărat, deasupra unui bar, dar...
Vino la noapte pe la mine ! O să te aștept !
Într-o zi, îl vei minți și pe Laszlo.
Vei ajunge și acolo.
Nu, Rick.
Nu. Victor Laszlo este soțul meu.
Era și atunci când te-am cunoscut la Paris.
Tocmai îi spuneam dlui Laszlo că, din nefericire, nu îl pot ajuta.
S-a răspândit vestea.
Ca lider al activităților ilegale, sunt un om influent și respectat.
Dar nu merită să îmi dau viața făcând ceva pentru Laszlo.
Dvs, însă, sunteți cu totul altă problemă.
Dl Ferrari crede că s-ar putea să vă facă rost de o viză de ieșire.
- Adică să plec singură ? - Numai singură.
Eu mai pot încerca. Sunt sigur că, peste puțină vreme...
Mai bine sunt cinstit.
E nevoie de un miracol ca să vă scoatem. Nemții au declarat ilegale miracolele.
Nu vrem decât două vize.
- Ilsa, te rog, nu te pripi. - Nu, Victor.
Va trebui să stați de vorbă.
Scuzați-mă. Eu mă duc la bar.
Nu te las să rămâi aici.
Trebuie să ajungi în America. Într-un fel sau altul, voi veni și eu.
Dacă situația ar fi fost alta,
dacă eu ar fi trebuit să rămân aici și ar fi fost o singură viză,
tu ai fi plecat ?
Da.
Înțeleg.
Când nu am putut pleca din Lille,
de ce nu m-ai lăsat acolo ?
Când am fost bolnavă două săptămâni în Marsilia, iar tu erai în pericol,
de ce nu m-ai lăsat acolo ?
Am vrut. Dar m-a reținut câte ceva.
Te iubesc mult.
Secretul tău e în siguranță cu mine.
Ferrari așteaptă un răspuns.
Nu mai mult de 50 de franci.
Ne-am hotărât, domnule Ferrari.
Pentru moment, vom căuta două vize. Vă mulțumim foarte mult.
Succes ! Aveți grijă !
- Știți că sunteți urmăriți ? - A devenit un instinct.
Într-un fel, sunteți norocoși.
Vă sugerez ceva. Nu știu de ce o fac.
Nu îmi va aduce nici un profit.
Ați auzit de scrisorile de tranzit ?
Da, ceva.
Nu le-au găsit la Ugarte când l-au arestat.
- Știți unde sunt ? - Nu sunt sigur.
Dar bănuiesc că Ugarte i le-a lăsat lui Rick.
E un om dificil. Nu știi niciodată ce va face și nici de ce.
Dar merită să încercați.
Vă mulțumim mult. Bună ziua.
La revedere. Mulțumesc pentru cafea.
Îmi va fi dor de ea.
Drăguț din partea dvs că ați împărțit-o cu mine.
- Domnule. - O zi bună.
- În cinstea dvs. - Noroc.
- Ar trebui să plec. - Nota, vă rog.
Vă avertizez. Locul acesta e foarte periculos. E plin de vulturi.
- Sunt vulturi peste tot. Mulțumesc. - La revedere.
Mi-a făcut plăcere să vă cunosc. Îmi pare rău.
Ați devenit cel mai fidel client.
Văd că bei. Sunt mulțumit de tine.
Ai început să trăiești ca un francez.
Oamenii tăi mi-au răscolit bine casa.
De-abia am avut timp să strângem, înainte să deschidem.
L-am spus lui Strasser că nu va găsi scrisorile.
Dar le-am spus oamenilor mei să distrugă cât mai multe.
Știi că asta îi impresionează pe nemți.
Rick, tu ai scrisorile de tranzit ?
Louis, tu ești pro-Vichy, sau francez liber ?
Nu strică să pun o întrebare directă. Subiectul a fost închis.
Se pare că te-ai decis târziu.
Deci Yvonne s-a dat cu dușmanul.
Cine știe ? Poate că, în felul ei, a pus bazele unui al doilea front.
Trebuie să îl flatez pe Strasser. Ne vedem mai târziu.
Sascha !
Franța '75.
Aliniază-le !
De aici, până aici.
Vom începe cu două.
Ce-ai spus ? Vrei să repeți ?
Nu te interesează ce am spus.
O să fie treaba mea.
Nu îmi plac scandalurile aici. Lăsați politica sau plecați.
Ai văzut, domnule căpitan ?
Situația nu e sub control.
Încercăm să cooperăm cu guvernul.
Dar nu putem să le spunem oamenilor ce să simtă.
Sigur știi de ce parte ești ?
Eu nu am nici o convingere.
Eu merg cum bate vântul,
iar vântul bun vine dinspre Vichy.
Și dacă se schimbă ?
Sunt sigur că Reich-ul nu admite această posibilitate.
Nu ne îngrijorează numai Casablanca.
Toate provinciile franceze din Africa sunt pline de trădători
care așteaptă o ocazie sau poate un lider.
Un lider ? Ca Laszlo ?
M-am gândit.
E la fel de periculos dacă îl lăsăm să plece sau dacă rămâne.
Înțeleg ce vreți să spuneți.
Mulțumesc, Carl.
Ia loc ! Bea un brandy cu noi !
Sărbătorim plecarea de mâine spre America.
Mulțumesc foarte mult.
Mi-am închipuit că o să mă inviți, așa că am adus brandy-ul bun
și un pahar.
În sfârșit, a sosit ziua asta !
Acum nu mai vorbim decât în engleză.
Ca să ne simțim ca acasă când ajungem în America.
Bună idee.
Pentru America.
Cât ceas ?
- Zece ceas ? - Așa de mare ?
O să vă descurcați de minune în America.
Cum stai cu norocul ?
Păcat.
E acolo.
Domnule Rick ?
- Pot vorbi cu dvs ? - Cum ai intrat aici ? Ești minoră.
- Am venit cu căpitanul Renault. - Trebuia să îmi dau seama.
A venit și soțul meu.
Da ? Renault a luat-o razna. la loc !
Bei ceva ?
Sigur că nu. Te superi dacă eu beau ?
Domnule Rick, ce fel de om e căpitanul Renault ?
Ca toți ceilalți.
Nu, voiam să spun... E demn de încredere ?
Cine te-a pus să mă întrebi asta ?
Chiar el. Căpitanul Renault.
Mă așteptam. Unde e soțul tău ?
La ruletă. Încearcă să câștige bani pentru viza de ieșire.
Desigur, pierde.
De cât timp ești măritată ?
De opt săptămâni.
Venim din Bulgaria.
Acolo e destul de rău.
Oamenii o duc din ce în ce mai rău.
Jan și eu...
Nu vrem ca fiii noștri să crească acolo.
Așa că v-ați hotărât să plecați în America.
Dar nu avem prea mulți bani
și e destul de scump și de greu să călătorești.
Ca să ajungem aici ne-a costat mai mult decât credeam.
Apoi ne-a văzut căpitanul Renault.
E foarte bun. Vrea să ne ajute.
Sunt sigur.
Mi-a spus că ne poate da o viză de ieșire.
Dar nu avem bani.
- El știe asta ? - Da.
Tot mai e dispus să vă dea viză ?
Vrei să știi...
Se va ține de cuvânt ?
Ca-ntotdeauna.
Sunteți bărbat.
Dacă cineva v-ar iubi atât de mult
încât fericirea dvs ar fi singurul lucru din lume pe care și l-ar dori,
dar a făcut un lucru rău, ca să vă asigure fericirea,
- ați ierta-o ? - Nu m-a iubit nimeni atât de mult.
El n-a aflat niciodată, iar fata a ținut totul în inima ei,
e bine ?
- Vrei sfatul meu ? - Da, vă rog.
Întoarce-te în Bulgaria !
Dac-ați ști ce-nseamnă pentru noi să plecăm din Europa, s-ajungem în America.
Dacă ar afla Jan...
E așa un copil.
Din multe puncte de vedere sunt mai matură decât el.
Toată lumea din Casablanca are probleme.
Ale tale s-ar putea rezolva. Scuză-mă !
Bună seara.
Vezi, am revenit.
Bănuiesc că e din cauza lui Sam.
Bănuiesc că el îți amintește de Paris, în zilele fericite.
Da. Ne poți da o masă apropiată ?
Și cât mai departe de Strasser.
S-ar putea să fie greu.
Paul, masa 30.
Pe aici, vă rog.
Îl pun pe Sam să cânte "As Time Goes By". Cred că e piesa ta preferată.
Mulțumesc.
Două coniacuri, te rog.
Vreți să mai jucați, domnule ?
Nu cred.
Ai încercat 22 ?
Am spus "22".
Lasă-le acolo !
Ia banii și nu te mai întoarce !
Sigur în locul ăsta se joacă cinstit ?
Cum vă văd și cum mă vedeți.
Cum merge ?
Sunt cu două mii mai puțin decât mă așteptam.
E pur și simplu norocos.
Domnule Rick, vă aduc o ceașcă de cafea ?
Nu, Carl. Mulțumesc.
- Căpitane Renault, pot să... - Nu aici.
Veniți în biroul meu ! Așa vom avea aerul că facem afaceri.
- Vom veni la ora șase. - Eu vin la zece.
Mă bucur pentru amândoi.
Dar e ciudat cum ați câștigat.
Poate că nu e chiar așa.
- Ne vedem dimineață. - Mulțumesc.
Șefule, ai făcut un lucru minunat.
Pleacă, rus nebun !
E așa cum bănuiam.
- Ești un sentimental. - De ce ?
De ce te bagi în micile mele aventuri ?
Consideră-l un gest de dragoste.
De data asta te iert.
Dar mâine voi veni cu o blondă care îți taie respirația.
Voi fi foarte fericit dacă va pierde.
Putem discuta ceva ?
Spune !
Nu putem merge altundeva ?
E ceva confidențial.
- În biroul meu. - Bine.
E foarte important să plec din Casablanca.
Am privilegiul de a fi unul din conducătorii unei mișcări minunate.
Știi ce fac.
Știi că munca și viața a mii de oameni
depind de ceea ce fac eu.
Nu mă interesează politica.
Nu mă interesează problemele lumii. Eu mă ocup de baruri.
Prietenii mei din rezistență spun că ai un dosar frumușel.
Ai dus arme în Etiopia.
- Ai luptat contra fascismului din Spania. - Și ce dacă ?
Nu e ciudat că lupți de fiecare dată de partea celor slabi ?
Mi se pare un hobby costisitor.
Dar niciodată nu m-am priceput la afaceri.
Te pricepi destul de mult cât să apreciezi 100.000 de franci ?
Îi apreciez, dar nu îi primesc.
Atunci 200.000.
Poți să-mi oferi și trei milioane de franci. Răspunsul meu va fi același.
Trebuie să fie un motiv pentru care nu mi le dai.
Este.
Îți sugerez să o întrebi pe soția ta.
- Poftim ? - Întreab-o pe ea !
- Pe soția mea ? - Da.
Cântați Marseilleza ! Cântați !
Dacă Laszlo poate inspira asemenea acțiuni,
ce ne mai poate aduce prezența lui ?
Recomand ca localul să fie închis imediat.
- Toată lumea se distrează. - Mult prea bine.
Localul va fi închis.
- Nu am nici o scuză să îl închid. - Găsește una !
Toată lumea trebuie să plece !
Cafeneaua va fi închisă până la noi ordine.
Eliberați imediat camera !
Care este motivul ?
Sunt șocat să aflu că aici se practică jocurile de noroc.
- Banii câștigați, domnule. - Mulțumesc.
Toată lumea afară !
După aceste turbulențe, nu mai e bine ca Laszlo să rămână în Casablanca.
Azi dimineață n-ar fi fost bine să plece.
Și asta e adevărat. Trebuie să se întoarcă în Franța ocupată.
- În Franța ocupată ? - Sub stricta mea supraveghere.
Și cu ce ne ajută asta ?
Vă amintiți la ce ne-au folosit garanțiile Germaniei.
- Avem două alternative. - Care sunt acelea ?
Francezii trebuie să găsească un motiv să-l închidă într-un lagăr de-aici.
Și cealaltă alternativă ?
Poate ați observat că în Casablanca, viața unui om nu valorează mult.
Noapte bună, domnișoară.
- Ce ai vorbit cu Rick ? - Discutăm mai târziu.
Prietenul nostru loial e încă aici.
Te rog, nu te duce la întrunire !
Trebuie !
Un bărbat nu are deseori ocazia să își arate eroismul în fața soției.
Nu glumi ! După ce ne-a spus Strasser aseară, mă tem.
Și eu mă tem.
Vrei să mă ascund în camera de hotel ?
Sau să continui cum pot ?
Orice ți-aș spune eu, ai face tot ce vrei tu.
Victor, de ce nu mi-ai spus despre Ricky ? Ce ai aflat ?
- Se pare că are scrisorile. - Da ?
Dar nu vrea să le vândă.
Credeam că dacă nu se lasă covârșit de sentimente, îl vor convinge banii.
Ți-a spus de ce nu vrea ?
Mi-a spus să te întreb pe tine.
Pe mine ?
Da. A spus să o întreb pe soția mea.
Nu știu de ce mi-a spus asta.
Prietenul nostru de afară crede că ne-am culcat deja.
Voi pleca în câteva minute.
- Ilsa, eu... - Da ?
Când am fost în lagărul de concentrare,
te-ai simțit singură în Paris ?
Da, Victor.
Știu cum e să te simți singur.
Vrei să îmi spui ceva ?
Nu, Victor.
Te iubesc mult.
Da.
Știu.
Orice aș face, vei crede că...
Nu trebuie să-mi spui.
Te cred.
Noapte bună, draga mea.
Noapte bună.
Da, draga mea ?
Ai grijă !
Sigur că voi avea grijă.
Sunteți în formă, domnule Rick.
Cât timp trebuie să țin închis ?
Două săptămâni. Poate trei.
Poate că nu va fi nevoie. Mita încă mai funcționează.
Între timp, toată lumea își va primi salariul.
Mulțumesc.
Sascha va fi fericit să audă asta.
Îi datorez niște bani.
- Încuie tu ! Bine ? - Da.
- Mă duc la întrunire. - Nu-mi spune.
Bine.
Noapte bună.
Noapte bună, domnule Rick.
- Cum ai intrat ? - Pe scara dinspre stradă.
Ți-am spus că o să vii, dar e prea devreme.
La loc !
- Richard, trebuia să te văd. - Iar "Richard". Parcă suntem la Paris.
Nu cumva vizita ta are legătură cu scrisorile de tranzit ?
Cât timp sunt la mine, nu voi fi singur.
Cere-mi cât vrei, dar dă-mi-le !
Am mai discutat asta și cu soțul tău. Nu ține.
Știu ce crezi despre mine,
dar te rog să lași resentimentele deoparte pentru ceva important.
Iar o să îmi povestești cât de bun este soțul tău
și ce importantă e cauza pentru care luptă ?
Dar a fost și cauza ta.
În felul tău, luptai pentru același lucru.
Eu nu mai lupt decât pentru mine.
Sunt singura cauză care mă interesează.
Ne-am iubit. Dacă zilele acelea au însemnat ceva...
Nu îmi aminti de Paris ! Nu ai simț de afaceri.
Dacă ai ști ce s-a întâmplat de fapt. Dacă ai ști adevărul...
Oricum nu te-aș crede.
Ai fi în stare să îmi spui orice, ca să îți dau ceea ce vrei.
Vrei să îți plângi de milă, nu ?
Sunt atâtea lucruri în joc, iar tu te gândești la tine ?
Te-a rănit o femeie, iar tu te răzbuni pe lumea întreagă.
Ești un laș ! Un om slab !
Nu.
Richard, îmi pare rău.
Îmi pare rău. Dar ești singura noastră speranță.
Dacă nu ne ajuți, Victor va muri în Casablanca.
Și ce dacă ?
Și eu o să mor în Casablanca. E un loc frumos.
Dacă ai...
Bine.
Am încercat să discut omenește cu tine.
Am încercat totul. Vreau scrisorile !
Adu-mi-le !
Nu e nevoie. Le am la mine.
Pune-le pe masă !
Nu.
Pentru ultima oară, pune-le pe masă !
Dacă el și cauza lui înseamnă atât, n-o să te dai în lături de la nimic.
Bine, îți voi ușura munca.
Dă-i drumul ! Mi-ai face o favoare.
Am încercat să nu mă bag.
Credeam că nu te voi mai vedea.
Că ai plecat din viața mea.
Din ziua în care ai plecat din Paris,
dacă ai ști prin câte am trecut.
Dacă ai ști cât te iubeam.
Încă te mai iubesc.
Și apoi ?
La puțin timp după căsătorie, Victor s-a întors în Cehoslovacia.
Aveau nevoie de el în Praga. Dar acolo îl aștepta Gestapoul.
Ziarele au scris doar două rânduri:
"Victor Laszlo arestat. Trimis într-un lagăr de concentrare."
Am înnebunit. Tot așteptam vești de la el.
Apoi au venit veștile.
Era mort. Împușcat în timp ce încerca să evadeze.
Mă simțeam singură. Nu mai aveam nimic. Nici măcar speranța.
Apoi te-am întâlnit pe tine.
De ce n-ai fost cinstită ? De ce mi-ai ascuns că ești căsătorită ?
Nu era secretul meu, Richard. Victor a vrut așa.
Nu știau nici măcar prietenii noștri apropiați.
Mă proteja pe mine. Știam ce face.
Dacă s-ar fi aflat că sunt soția lui, ar fi fost periculos pentru mine
și pentru cei cu care lucram.
Când ai aflat că trăiește ?
Chiar înainte să plecăm din Paris.
A venit un prieten și mi-a spus că Victor trăiește.
L-au ascuns undeva, la marginea Parisului.
Era bolnav. Avea nevoie de mine.
Am vrut să îți spun, dar n-am îndrăznit.
Știam că n-ai fi plecat și că te-ar fi prins Gestapoul.
Restul îl știi.
E o poveste fără sfârșit.
Dar acum ?
Acum ?
Nu știu.
Nu voi mai avea puterea să te părăsesc din nou.
Și Laszlo ?
Îl vei ajuta, nu ? Vei avea grijă să scape.
El va avea munca lui. Tot pentru ce trăiește el.
Aproape tot.
Nu te va avea pe tine.
Nu mă mai pot opune.
Am fugit o dată de tine. Nu mai pot.
Nu mai știu ce e bine.
Va trebui să gândești pentru amândoi.
Pentru toți.
Bine.
Așa voi face.
Pentru că m-am uitat la tine, puștoaico.
Aș fi vrut să nu te iubesc atât.
- Cred că i-am pierdut. - Da.
I-au prins pe unii dintre ei.
Intrați !
Veniți, domnule Laszlo ! Vă voi ajuta imediat.
Vă aduc niște apă.
Ce s-a întâmplat, Carl ?
A venit poliția. Am scăpat în ultima clipă.
- Vino puțin aici ! - Da.
Stinge lumina din capăt ! Poate atrage poliția.
Sascha o stinge întotdeauna.
În seara asta a uitat.
Da, vin. O sting eu.
Du-o pe domnișoara Lund acasă !
Bine.
E doar o tăietură. A trebuit să ieșim pe geam.
S-ar putea să îți folosească.
Mulțumesc.
Ai fost pe aproape ?
Da.
Nu te întrebi uneori dacă merită ?
Mă refer la lupta voastră.
Așa ne putem întreba de ce mai respirăm.
Dacă nu respirăm, murim.
Dacă nu luptăm împotriva dușmanilor, lumea va muri.
Și ce dacă ? Scăpăm de probleme.
Știi cum pari ?
Pari un om care încearcă să se convingă de ceva ce nu crede.
Fiecare are un destin.
Bun sau rău.
Am înțeles.
Mă îndoiesc.
Mă întreb dacă știi că încerci să fugi de tine însuți.
Nu vei reuși niciodată.
Știi totul despre soarta mea.
Știu mai multe despre tine decât crezi.
Știu că ești îndrăgostit de o femeie.
Poate că este o situație ciudată.
Suntem îndrăgostiți de aceeași femeie.
Din prima seară când am venit în cafeneaua asta,
am știut că e ceva între tine și Ilsa.
Nu este nimeni vinovat,
așa că nu cer explicații.
Te întreb doar un singur lucru. Nu vrei să-mi dai scrisorile,
înțeleg.
Dar vreau să îmi știu soția în siguranță.
Îți cer o favoare.
Folosește-te de scrisori și scoate-o din Casablanca !
O iubești atât de mult ?
Tu nu vezi în mine decât conducătorul unei mișcări.
Dar sunt și eu om.
Da, o iubesc mult.
- Domnule Laszlo. - Da.
Veniți cu noi. Avem un mandat pentru arestarea dvs.
Care sunt acuzațiile ?
Căpitanul va discuta mai târziu cu dvs.
Se pare că soarta ne forțează mâna.
Nu aveți nici o dovadă. Nu suntem în Germania sau în Franța ocupată.
Îi dați amendă sau îl arestați 30 de zile. Dar îi puteți da drumul de acum.
Vă sfătuiesc să nu vă interesați de soarta lui Laszlo.
Dacă îl ajutați să evadeze...
De ce credeți că mi-aș risca pielea pentru el ?
Un motiv ar fi că ați pariat 10.000 de franci că va scăpa.
Apoi, aveți scrisorile. Nu încercați să negați.
Ai putea să o faci pentru că nu îți place figura lui Strasser.
Nici mie nu-mi place.
Dar îmi oferă un motiv bun.
Nu te baza pe prietenia mea.
N-am ce face.
Și apoi, pot pierde 10.000 de franci.
Nu ești prea subtil, dar am înțeles ce vrei să spui.
Da, am scrisorile.
Și vreau să mă folosesc eu de ele.
Plec din Casablanca cu ultimul avion din seara aceasta.
Plec cu un prieten. O să-ți placă.
- Ce prieten ? - Ilsa Lund.
Asta ar trebui să-ți liniștească temerile că l-aș ajuta pe Laszlo.
E ultimul om pe care aș vrea să-l văd în America.
Nu ai venit aici să-mi spui asta.
Ai scrisorile.
Scrie numele voastre și poți pleca.
De ce mai vrei să știi ce se va întâmpla cu Laszlo ?
Nu. Mă interesează ce se va întâmpla cu Ilsa și cu mine.
Legal, avem dreptul să plecăm, dar oameni au mai fost ținuți aici
în ciuda drepturilor lor.
De ce crezi că aș vrea să te rețin ?
Ilsa e soția lui Laszlo.
Probabil știe ceva ce ar vrea să afle și Strasser.
Hai să facem o înțelegere.
În loc de mărunțișuri, poți afla lucruri importante
pentru care ar putea fi închis mulți ani.
Dar ți-ar putea aduce o decorație.
Cu siguranță. Germania... Vichy mi-ar fi recunoscător.
Atunci, eliberează-l !
Vino la localul meu cu 30 de minute înainte de plecarea avionului.
Laszlo va veni să ia scrisorile.
Așa vei avea motiv să-l arestezi.
Tu îl arestezi, iar noi plecăm.
Nemții vor considera fuga noastră un incident minor.
Mai e ceva ce nu înțeleg.
Dra Lund este foarte frumoasă,
dar pe tine nu te-a interesat nici o femeie.
Nu e o simplă femeie.
Înțeleg.
De unde știu că te vei ține de cuvânt ?
Voi încheia chiar acum afacerea cu Laszlo în hol.
O să-mi fie dor de tine. Ești singurul om mai puțin scrupulos decât mine.
Mulțumesc.
Bine, Ricky.
Cheamă-ți oamenii și eliberează-l ! Nu vreau să-i văd.
Nu vreau să risc. Nici măcar cu tine.
Dau o declarație, sau îți ajunge o strângere de mână ?
Nu îmi ajunge. Dar pentru că mă grăbesc, mă mulțumesc cu atât.
Scapi de Casablanca și pleci în America. Ești norocos.
Am aranjat cu Sam să primească 25% din profit.
Înțelegerea rămâne.
Știu că primește doar 10%. Dar merită 25.
Abdul, Carl și Sascha rămân. Altfel nu vând.
Desigur. La Rick nu ar fi același fără ei.
La revedere.
Ține minte că ne datorezi 100 de cartușe de țigări.
Mi le voi plăti personal.
ÎNCHIS Din ordinul prefectului poliției
- Ai întârziat. - Am aflat că a plecat de la hotel.
Am ajuns la timp.
- Ți-am spus să-ți strângi oamenii ! - Nu va fi urmărit.
Locul nu va mai fi același fără tine.
Am vorbit cu Ferrari. Vei câștiga în continuare la ruletă.
E totul gata ?
Am scrisorile.
Unde erau când am percheziționat localul ?
În pianul lui Sam.
Să-mi fie învățătură de minte că nu-mi place muzica.
Iată-i !
Așteaptă în biroul meu !
Victor crede că plec cu el. Nu i-ai spus ?
- Nu încă. - Dar e totul bine, nu ?
Da, e bine.
Îi spunem la aeroport. Cu cât se gândește mai puțin, cu atât mai bine.
Bine.
- Nu știu cum să-ți mulțumesc. - Nu acum. Mai avem multe de făcut.
- Am adus banii. - Păstrează-i ! Îți vor trebui-n America.
- Parcă vorbisem ceva. - Lasă !
Nu vei avea probleme în Lisabona ?
Nu, am aranjat totul.
Bine. Scrisorile sunt în alb.
Nu trebuie decât să semnați.
Victor Laszlo
ești arestat.
Pentru complicitate la uciderea curierilor de la care au fost furate scrisorile.
Ești surprinsă ? Explicația este simplă.
Se pare că dragostea a triumfat. Mulțumesc.
Mai ușor, Louis. Nimeni nu va fi arestat. Cel puțin, nu acum.
- Ți-ai ieșit din minți ? - Da, stai jos.
Nu vreau să te împușc, dar o voi face dacă te mai miști.
În acest caz, voi sta jos.
Lasă mâinile jos !
Îți dai seama ce înseamnă asta ?
Da. Vorbim mai târziu.
Mi-ai spus să îmi chem oamenii.
Sună la aeroport ! Spune-le !
Ține minte că ai o armă îndreptată spre inimă.
E locul cel mai puțin vulnerabil.
Alo ? Aeroportul ?
Sunt căpitanul Renault.
Vor sosi două scrisori de tranzit spre Lisabona.
Să nu le faceți probleme.
Bine.
Mașina mea, repede !
Sunt Strasser.
Să vină imediat poliția la aeroport.
Imediat ! Ai auzit ?
Turnul de control ?
Avionul spre Lisabona pleacă peste zece minute.
Vizibilitate 2,4 kilometri.
Ceață ușoară la sol.
Adâncimea este aproape 500.
Plafonul este liber. Mulțumesc.
Trimite-l cu Laszlo, să îi care bagajele.
Desigur, Rick. Cum spui tu.
Căutați bagajele domnului Laszlo și urcați-le în avion !
Pe aici.
Completează tu numele. Așa va fi mai oficial.
Te-ai gândit la toate, nu ?
Numele sunt domnul și doamna Victor Laszlo.
Dar
de ce cu numele meu ?
Tu te sui în avion.
Dar tu ?
Voi sta aici până pleacă avionul.
Ce e cu tine ? Aseară...
Aseară am vorbit multe.
Spuneai că mă lași pe mine să planific totul.
M-am gândit destul. Totul se reduce la un singur lucru.
Te vei urca în avion cu Victor. Acolo e locul tău.
Trebuie să mă asculți !
Știi ce ne-ar aștepta aici ?
Am ajunge amândoi într-un lagăr de concentrare. Nu-i așa ?
Maiorul Strasser ar insista.
- Spui asta ca să plec. - O spun pentru că e adevărat.
Amândoi știm că locul tău e alături de Victor.
Faci parte din munca lui. Ești motivul pentru care merge mai departe.
Dacă pleacă avionul fără tine, vei regreta.
Poate nu azi sau mâine, dar în curând. Pentru toată viața.
Dar noi ?
Ne-a rămas Parisul.
Înainte nu-l aveam. Îl pierdusem până să vii în Casablanca.
L-am regăsit aseară.
- Când ți-am spus că nu te voi părăsi. - Așa va fi.
Și eu am ceva de făcut.
Tu nu poți veni unde merg eu. Nu poți fi implicată în ceea ce fac eu.
Mă pricep să fac bine.
Nu-ți trebuie mult ca să-ți dai seama că problemele a trei oameni
nu sunt mare lucru în lumea asta nebună.
Într-o zi vei înțelege.
Pentru că m-am uitat la tine, puștoaico.
- Totul e în ordine. - Cu o excepție.
Ar trebui să afli ceva.
Nu te rog să-mi explici nimic.
Mai târziu s-ar putea să conteze pentru tine.
Ai spus că știai despre Ilsa și mine.
Aseară a fost la mine când ai fost și tu.
A venit pentru scrisori. Nu-i așa ?
Da.
A încercat totul. Dar nu i-a mers.
A încercat să mă convingă că încă mă mai iubește.
Dar totul s-a terminat de mult.
De dragul tău s-a prefăcut. Am lăsat-o în pace.
Înțeleg.
Poftim.
Mulțumesc.
Apreciez gestul.
Bun venit înapoi în luptă.
Sunt sigur că vom câștiga.
Ești gata ?
Da.
Adio, Rick !
Fii binecuvântat.
Grăbiți-vă ! Pierdeți avionul.
Am avut dreptate. Ești sentimental.
Stai pe loc !
- Nu știu ce vrei. - Ceea ce ai făcut pentru Laszlo...
Ai trimis-o pe Ilsa cu el.
Nu mă pricep la femei. Dar a plecat știind că mințeai.
Oricum, mulțumesc pentru ajutor.
Vom avea amândoi neplăceri.
Mai ales tu.
Trebuie să te arestez.
După ce pleacă avionul.
Ce a fost cu telefonul acela ?
Victor Laszlo e în avion.
De ce stai ? De ce nu l-ai oprit ?
Întrebați-l pe domnul Rick !
Pleacă de lângă telefon !
Nu te băga !
Voiam să-l împușc pe Renault. Te împușc și pe tine.
Lasă telefonul !
- Dă-mi turnul ! - Lasă-l !
Maiorul Strasser a fost împușcat.
Adunați suspecții !
APĂ DE VICHY
Nu ești numai sentimental, ci și patriot.
Poate. Părea un moment bun să încep.
Cred că ai dreptate.
Ar fi bine să dispari din Casablanca.
În Brazaville este o garnizoană franceză.
Pot aranja să mergi acolo.
Scrisoarea mea de tranzit ?
Mi-ar prinde bine o călătorie.
Dar pariul a rămas. Îmi datorezi 10.000 de franci.
Ar trebui să ne ajungă.
- Nouă ? - Da.
Louis,
cred că acesta este începutul unei frumoase prietenii.
S F Â R Ș I T